CEARCĂNE
Traducere: Reef addic7ed.com
E cineva?
Ești bine?
Vorbești englezește?
Dumnezeule... Vino.
Intră, aici. Îți chem un medic.
Așează-te aici, bine?
Așa, așează-te... Doamne...
Fir-ar!
Așa...
Dumnezeule...
Te rog... Nu, te rog...
Te rog, fac orice...
Alex...?
Alex?
Ce-i?
- Ți-e sete? - Da.
Bun. Așa...
Bun, gata.
Grijă.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Mulțam, popor, mulțam!
Îl lăsăm pe Alex să strălucească la ultima.
Vestea proastă e că nu va mai fi cu noi prea mult timp.
S-a hotărât să părăsească cuibul. Să zboare de unul singur.
Crezi că te descurci?
Așa, 2, 3, 4...
Uite, știu ei de ce-ți dau o ditai casă la țară pe degeaba: e-n pustiu.
Nu-i sigur: azi vrea să mergem, mâine vrea să rămânem. Încă sondează.
Chestii de-ale gravidelor.
Păi dacă vi se pare așa o idee grozavă, ce mai așteptați?
- Știam eu: nu vrei să pleci! Nu vrei! - Va fi bine.
La trei ore distanță...? N-am să te mai văd niciodată.
Pur și simplu nu mă văd crescându-mi copilul în oraș.
Casa aia parcă-i casa de vis din Malibu a lui Barbie.
Ăsta ar fi un proiect pentru mine, nu pentru cine știe ce client.
- Și Alex e de acord? - Categoric!
E pe cale să termine piesele astea și, chiar dacă scoate ceva doar din câteva,
atunci mă poate întreține.
- Tare mă bucur pentru tine. - Mulțumesc.
O, Doamne...
- Știi ce-nsemna privirea aia, da? - Da, știu.
Nu mai face pe interesantul, ea s-ar mulțumi cu orice fel de inel.
N-am să fiu unul de-ăia... Nu-i iau ceva de doi bani.
Bun, credeam că ești "unul de-ăia" care nu cred în căsătorie.
- Părinții tăi erau căsătoriți, nu? - De trei ori fiecare.
Acuma se mai limpezesc apele.
A, scuze.
Când vă holbați la noi în timp ce vorbiți, știm că vorbiți despre noi.
Femeile au puteri incredibile...! Îți iau o bere fără alcool?
Nu, trebuie să ne-ntoarcem la birou. Avem treburi de încheiat.
- "Treburi"? - Da.
Precis mergeți la Chippendale's, să vă danseze-n poală niște tipi dați cu ulei.
Eu n-am loc în poală.
- Pa. - Îmi dai voie...?
- Voie să...? Ce faci... Doamne! - Doamne, spatele meu!
Sunt o grămadă de lucruri la care nu m-am mai gândit până acum.
N-am avut frățiori sau surioare, n-am mai purtat de grijă nimănui.
Și acum îmi fac griji pentru toate, gen, dacă-l scap în cap?
- Nu, vorbesc serios. - Au cranii din fabrică.
Mamă-mea-i panaramă... Dacă o fi genetic?
Dacă i-am moștenit incompetența maternală?
Nu cred că există o genă pentru asta, Penny.
Penny...?
- Penny...! - Dumnezeule...
- Doamne... Doamne... - Da!
- O, Doamne...!
Fir-ar, Michael, de ce nu răspunzi la telefon?
Ascultă, dacă încă mai ești cu Alex, spune-i că suntem la spital.
Nu dăm de el și Penny naște. Sună-mă când asculți mesajul.
Așa...
Va fi bine, bine...
6 mesaje ratate de la Penny
Am ratat-o...
- S-a petrecut tare repede. - Nu pot să cred că am ratat-o...
Intră, vino, șezi.
Salutare...
- Bun. - Mersi.
Salutare...
Spune-mi tot.
Sincer, nici nu-mi amintesc.
De parcă mi s-a tăiat filmul de tot.
Cât e de dulce... Cât ești de dulce...
- Așa, el e tatăl tău. - Salut...!
Tatăl tău, da...?
Frate, abia de-acum tre' să ne punem pe treabă, nu...?
Cu partea asta-n sus.
Salut, știu că lucrezi, dar am vorbit cu agentul din Stanton.
I-am spus că, dacă-și înjumătățește comisionul, batem palma pe loc.
S-o fi săturat de atâta tocmeală, că a fost de acord.
Cred că trebuie să o facem. E de pomană...
Am fi nebuni să refuzăm.
Și chiar cred că o pot transforma în ceva beton.
În fine, iau câte ceva de la Carmine în drum spre casă.
Și-apoi ne putem pune pe visat.
Voiam doar să mă asigur că ești de acord. Dacă ai ceva îndoieli, să-mi spui, da?
Te iubesc nespus.
Vândută
Arată cam posomorât în lunile din urmă, dar primăvara, cu plante, copaci, va fi...
Am putea s-o văruim, să văruim ce-i cărămidă.
E de la Michael.
"Fie ca acest frumos pom să vă reprezinte iubirea crescândă"
"și speranțele înflorinde și alea, alea, alea".
- Chiar scrie "și alea, alea, alea"? - Da...
Tanner!
Pisici...
Salut, băiețică! Freci și tu menta...?
Așa...!
Te ia deja inspirația?
Uite ceva ce nu mă deranjează că au uitat pe-aici...
Da, încă ceva de care nu ne puteam bucura la oraș.
Cum îți plac fripte costițele?
Scuze, ești bine...? Scuze, scuze...
Scapă de chestia aia.
Păi, de-acum, tot ce vom găti va avea gust de bebelaș.
Nu-i amuzant.
Aia-n bucătărie. Afară-n spate... Și aia, la etaj.
Stați așa, stați așa!
Vă ajut eu cu aia!
Aici, să deschid poarta.
Tu faci mișto de mine...
Astea... astea era vorba că și le-au luat.
- Pot lua oamenii tăi astea de-aici? - Nu, tre' să rezolvi cu ăia cu deșeuri.
Nu-mi pot pune pianul acolo cu alea.
Și ce, îl lăsăm aici, pe pământ?
Ce-s toate prostiile astea...?
Scuze...!
- Ce face micul T.? - Face bine, doarme.
- Te ajut la ceva? - Nu, dar poate mai târziu, cu monitorul?
Bun.
Biata fată... Probabil se-ntreabă ce-o fi făcut să merite așa ceva.
O grămadă de prostii pe-aici.
Rahat... Nu...!
Doamne, rupe-o!
Ești pe canalul A sau B?
Pe canalul B!
- Merge! - S-o pun la loc pe etajeră?
Nu trebuie să țipi. Te aud prin monitor.
- Bun. - Da, pune-l la loc pe etajeră!
Cred că l-ai îndreptat spre tavan. Trebuie să-l îndrepți spre pătuț.
Așa, mișcă-l puțin spre stânga...
Care-i baiul...?
O, Doamne...
- Unde-o duci pe maică-mea? - Scuze, iubi'.
O iubesc pe maică-ta, dar efectul de pe cameră cam dă fiori.
- Și cu monitorul cum e? - E bine. Dă-l cu 5 centimetri la dreapta.
- Ce-o fi având? - Nu știu, dar nu mă pot duce acolo.
S-a pus ca rând al meu.
O, Doamne...
Ce dracu-i aia?
O, Doamne...
- Ce se petrece? - Doamne... nu știu.
- Du-te să vezi. - Da...
- Nu înțeleg. - Mă lămuresc eu. Nu-l duci înăuntru?
Am să vomit.
Cum se poate să nu fi știut?
Am văzut-o într-o duminică... Ne-am mutat în altă duminică.
Nu putem trăi așa. Tanner nu doarme...?
A fost și pentru el prima noapte. Ne vom odihni.
- Tu ai nevoie de liniște. - Mă descurc eu.
- Păi doar... ăsta a fost sensul. - Nu, vom fi bine.
Doar cât poate să țină? Câteva săptămâni...?
Cățea!
Alex?
Pui de cățea!
Tolomacii ăștia n-au cuplat evacuarea uscătorului.
- Te-am auzit de sus, din baie. - Nu mi-am dat seama că zbieram.
Nu, trebuie că-i de la țevi.
Încă o fermecătoare alergie la casa asta.
Las' la mine.
Știi, nu-mi place că lași copilul singur acolo, așa.
Nu, i-am cuplat internetul. Se uită la Florin.
Bun...
Ce faci...? Ce... Ce faci?
Haide...
Cântă ceva.
Hai să m-ajuți cu copilul.
- Scaldă-l tu, trebuie să mă-ntind. - Bun.
Vezi să speli chiuveta înainte de a-l pune, da?
Stai, deci nu pun copilul în chiuveta plină cu farfurii murdare?
Mai taci.
Am să te-așez... Uite-aici. Chiar acolo.
Ia te uită, ești gata pentru băiță?
Am găsit păturica lui Tanner. Era în camera de oaspeți.
Hei, băiețică! Uite ce-am găsit în camera de oaspeți!
Ți-am găsit păturica, da... Da, îți place păturica...?
Doamne, ce nu-i în regulă cu tine?
Dumnezeule!
- Nu te-ai gândit să încerci apa? - Am încercat-o când i-am dat drumul.
Dumnezeule... Dacă nu veneam aici...
Nu pot lăsa nici un minut copilul singur cu tine.
Nu pot face totul de una singură.
Nu, du-te. Mă ocup eu, nici nu...
Ce cauți tu pe podea?
Ești tot mai greu...
Și-au luat pauza de prânz, hai să vedem dacă putem dormi un ceas.
Penny...?
Penny?
Ce s-a întâmplat?
Dă-l la mine. Haide, dă-mi-l...
Haide, mă bagi în sperieți.
- Penny... - Sunt bine.
- Sunt bine... - Vorbește-mi. Ce s-a întâmplat acolo?
- Nu țipa la mine, da? - Sunt obosită și... speriată.
De ce ești speriată?
Am văzut...
Ce?
Pe cineva în casă.
Am văzut-o prin oglindă. A trecut și-apoi a dispărut.
Nu știu, poate ațipisem...
Nici nu mai văd bine de-acum.
Și eu o iau razna.
Se zice că oamenii încep să halucineze.
Așa e. M-am uitat pe google.
Nu știu dacă mai suport mult situația. Am nevoie de somn.
- Adică, au trecut, cât, cinci zile? - Ceva în genu'. Am pierdut șirul.
Va fi mai bine. Pe cuvânt.
Plecați!
Penny...?
Penny.
Penny! Trezește-te!
Dumnezeule! Ce se petrece?
Ești bine?
Da...
Tocmai am avut un vis tare ciudat.
Dar măcar tu dormi.
Poți stinge lumina?
Mă descurc eu.
Mă descurc eu...
Știu că nu ne prea cunoaștem, poate doar de câteva luni, dar...
De obicei nu-s așa vraiște. Știi, de fapt îs chiar de gașcă.
Nu în sensul "petrecăreață", dar... de gașcă.
Fir-ar!
Prefă-te că n-ai văzut asta.
Dacă-și vinde tati vreun cântec... Va plăti tratamentul psihologic.
Pentru amândoi.
Salut, Alex. Michael. Vineri. Ți-am lăsat ieri un mesaj.
Cum e casa? Vă-nnebunește deja atâta liniște și pace, este?
Aș vrea să vin cu Johanna să vedem cum e pe-acolo.
Sunt sigur că ești gata să te-mbeți și să recunoști că ai dat-o-n bară.
Fiindcă știi c-ai dat-o-n bară, nu? Și-ncă cum...! La ce ți-a stat capul?
Asta-i viața ta acum? Întreaga ta viață se rezumă de-acum la casa aia.
N-ai scris niciun cântec, niciun vers, nicio notă muzicală de când ești acolo.
Te-mpleticești de ici-colo ca un zombi și ai coșmaruri cu o femeie,
fiindcă ți-a zis ea că a văzut o femeie în casă.
Ți-a băgat asta în cap, și acum, uită-te la tine: asta voiai?
Ce dracu' faci? Nu l-ai văzut pe Tanner stând chiar în fața ta?
- De ce l-ai lăsat în capul scărilor? - Nu eu l-am pus acolo.
Îmi spui că nu l-ai pus tu în căruță și nu l-ai împins aici?
- Ba, l-am pus în căruță, dar îl aveam... - Dar tocmai ai zis că nu l-ai pus aici.
- L-ai pus sau nu l-ai pus? - Nu l-am lăsat în capul scărilor, Alex!
Bun, deci trebuie să te descurci mai bine cu treburile astea, bine?
- Nu l-am pus în capul scărilor, Alex! - Ai zis că l-ai pus în căruță!
- Tu umbli amorțit-tot pe-aici... - Bun, deci tre' să plec de-aici.
Mă duc la dugheană.
Scumpo, încalță-te și tu...
Ce-ai pățit?
- Nimic, am... - Sigur ești în stare să conduci?
Mi-a fugit gândul câteva clipe...
Ai uitat lista. Am vorbit cu dl dr. Gordon.
A zis să-i dăm carminativ. Poate are gaze noaptea.
Carminativ... Priceput.
- Iubitule, ești sigur că poți conduce? - Sunt bine, bine.
Bun. Dar nu lipsi mult.
Mulțumim...
Pentru o clipă, am crezut că ești aia cu coasa.
"Sunt prea tânără să mor...!"
Deci în mod normal nu întreb clienții așa ceva, dar ești bine?
- Da, cred că încă mă țin. - Bebe nou?
De cinci luni.
- Nu doarme? - Nu când ar trebui.
E cu orarul pe dos.
Există un termen pentru asta. Se cheamă confuzie zi/noapte.
Ar fi un nume tare de tot pentru o trupă.
Ce-i...?
Îți plac bebelușii?
N-aș alege să stau cu unul, dar știu că uneori n-ai de ales.
Mă-ntrebi dacă vreau să am grijă de copilul tău?
Da...
Da... da.
- Îți merge TV-ul? - O faci?
Nu mi-ai răspuns la întrebarea cu TV-ul.
Bun, deci nu ne merge cablul.
- Dar DVD player-ul nostru merge grozav. - Bun, calmează-te...
O faci, deci? Că avem nevoie de cineva care...
Să stea cu copilul peste noapte. Adică, atâta-tot.
- Bun. - Pot avea încredere în tine?
Poți avea absolută încredere. Nu m-ating de barul cu licori.
Am băut câta cam prea mult citro pe la vreo 14 ani, de-atunci nu mai pun gura.
- Isteață fată. - Da...
Deci în mod normal cer 10 pe oră, dar cum voi sta peste noapte...
Cum vrei. Adică... uite.
Așa...
Tocmai mi-ai dat 100, deci...
Salut.
Deci am un frățior și-o surioară. Și sor-mea mai mare are-un bebe...
Și frate-meu mai mare are-un bebe.
- Vreți s-auziți de verii mei? - Nu, e...
Suficient.
Fain loc.
Deci, dacă doarme, îl poți duce sus, în pătuț.
Dar de când ne-am mutat aici, se trezește tot la 15 minute.
În cazul ăsta, l-aș ține aici.
- Știi să nu-l pui să doarmă pe burtă, da? - Da, firește.
Și dacă doarme și obosești, te poți întinde pe canapea.
Avem cola în frigider. Sau... cafea. Avem mașină de cafea.
Nu, nu bag cafeină.
- Serios...? - Și nici nu bea.
Și nici carne roșie. Dacă mai contează.
Asta de fapt e cam meserie.
Dar, pe bune, nu vreau să vă faceți griji pentru mine. Nici pentru copil, firește.
Am dormit întreaga zi, deci nu va fi o problemă.
Dar știți ce nu pot face?
Nu vă pot căra pe amândoi sus, deci ce-ar fi să vă mai gândiți în pat?
- Da... da. - Bun.
Vouă v-ar trebui un scaun electric de-alea, să vă plimbe sus-jos pe scări.
Poftim?
Nimic. Nu mai contează.
- "Scaun electric"... - Cred că făcea o glumă.
Mulțumesc pentru asta. Și aveai dreptate.
Îmi place să te-aud spunând că am dreptate.
Dormi.
Doar nu crezi că e ceva în neregulă cu locul ăsta, nu?
Cred că ne trebuiește un somn bun noaptea asta și toate prostiile se for face fum.
Bun?
Da.
Hal?
Suntem bine, aici.
Cred că-l mai țin jos o vreme.
Vrei să-l pui în pătuț? Sau s-o fac eu?
Vrei să...
Știi ce? Ți-l aduc eu.
- Ce-i bun nu ține mult. - Încă-mi mai trebuiește somn.
Gen încă 24 de ore...
Ce-ai zice de încă 12? S-a făcut? Încă 12, dragule.
E duminică.
- Trebuie să mai facă și ei pauză o zi. - Duminică...?
E ziua Domnului. Aleluia!
Hai să-l vedem pe Tanner, s-o plătim și să vedem dacă mai vrea să vină.
Ce fel de om ai adus în casă? O adolescentă de la prăvălie...?
- Calmează-te, Penny. - Nu-i știm nici numele de familie!
Tu-i știi măcar numele mic?
Ce se petrece cu casa asta de ar pleca cineva de-aici în toiul nopții?
- Mergi cam prea departe. - Ba deloc!
- Te rog, Penny! Încetează! - Să-ncetez ce?
Uite, știu că nu se face. Îmi asum întreaga responsabilitate.
Dar a dispărut, din cine știe ce motiv, copilul era în pătuț...
Iar noi dormeam la câțiva pași, în camera noastră.
Nici nu aveam monitorul pornit! Se putea întâmpla orice!
Nimeni n-a avut monitoare în toată istoria omenirii până acum câțiva ani!
- Mor copii în pătuțuri în fiecare noapte. - Te rog, Penny.
Trebuie să vă luați mașinile și să plecați dracului de aici!
- Uită-te ce-ai făcut... - Care dracu-i problema voastră?
- Vorbești fără noimă. - Voi n-aveți copii, ticăloșilor?
Ce faceți voi e ilegal! Vă închid eu toată operațiunea!
- Nu facem nimic ilegal! - Nu puteți construi duminica!
Bun, e-n regulă, frate. Am fost toți ca tine, știi?
Mi s-a întâmplat și mie, crede-mă, de mai multe ori.
O faci lată-ntr-o sâmbătă seara, îți induci o comă mică și pierzi apoi o zi întreagă.
Bune-ai venit în ziua de luni.
Dacă nu te simți bine, sună și ia-ți o zi liberă.
Se pare că ți-ar prinde bine să mai închizi puțin ochii.
Hai, cațără-te-napoi în pat. Voi avea grijă să reducem sonorul.
Trebuie să ieșiți imediat. La mașină, și valea!
E o fantomă-n casă, am văzut-o! De ce nu mă credeți?
- Iubito, nu-i nimic aici! - De ce nu mă crezi?
- Crezi că pentru mine nu-i greu? - Trezește-te! De ce mă minți?
Îmi pare rău...
Nu așa ne-am imaginat viețile.
Trebuie că detești asta, puiuț.
E bine cu ploaia. Probabil va trebui să se oprească.
Nu că-i bine cu ploaia?
Nu-mi amintesc cum te cheamă...
Îmi pare rău.
O vezi și tu. Nu sunt nebună...
Te rog! Te rog...
Te rog!
Doarme copilul.
Nu știu dacă-ți dai seama, dar acum e chiar liniște.
E pentru prima oară de când ne-am mutat aici când reușesc să scriu ceva.
Deci, dacă ți-a mai rămas ceva iubire pentru mine pe undeva prin inimă,
ai putea, te rog, să nu mai lovești în fereastră?
Îmi pare rău că tot chinul nostru de coșmar îți...
Subminează abilitatea de a cânta la pian.
Trebuie să mă lași să lucrez puțin.
Doar la lucru te poți gândi, când suntem într-al cincilea cerc al iadului?
- Știu cât de greu e pentru tine. - "Greu"? Ce naiba-i cu tine, Alex?
Ceva nu-i în regulă cu casa asta! E ceva oribil aici.
Penny, indiferent ce-ai crede că se petrece, indiferent ce crezi că vezi...
Nu e adevărat.
Am ceva.
Vreau să iei astea.
- Uite... - Nu.
Știu că ești speriată, și eu sunt. Se năruiește tot ce avem.
Nu putem funcționa așa. Te pot ajuta.
- Ia-le, te rog, am eu grijă de Tanner. - Nu...
- Am eu grijă de el și tu dormi. - Trebuie să-l apăr, nu înțelegi?
- Dacă dorm, i se-ntâmplă ceva. - Doar așa trecem de asta.
Doamne, vreau să merg acasă. Vreau acasă.
Trebuie doar să dormi nițel.
- Uite. Ia-le. - Nu!
- Ce faci...? - Nu te-apropia de mine.
Să nu m-apropii de tine...?
Tot ce-am făcut a fost să am grijă de tine și de copil.
De copil...? L-ai vrut tot atât de mult cât ai vrut să te muți în casa asta.
- Nu-i adevărat. - Crezi că-s proastă?
Nu-mi poți face așa ceva, nu mă poți trata în felul ăsta...
- Am zis să nu te-apropii de mine. - Nu ți-aș face rău niciodată. Niciodată!
N-am făcut decât să-ți dau tot ce-ai vrut!
Acum ia dracului pastilele!
Cum te simți?
Simți ceva?
Miroase bine...
Îmi dai și mie?
Bine. Scuze.
Schimbăm.
Credeai că am uitat de tine?
N-am uitat de tine, tăiețel. N-aș uita de tine niciodată.
Știu... știu că stai chiar aici.
Doamne, Dumne...
Tanner...
Tanner? Tanner...
Alex! Alex, trezește-te! Trezește-te! Alex, trezește-te!
Hai odată, trezește-te! Alex! Trezește-te!
Am făcut ceva groaznic. Nu-l găsesc pe Tanner, trebuie să mă ajuți.
Trezește-te, te rog... Te rog...
Agenția Națională de Meteorologie a emis o avertizare de inundații rapide
pentru județul Harold până la 22:30, fusul orar central.
La 18:55 fusul orar central s-au raportat revărsări peste următoarele drumuri...
I-45, între județean Carlos și strada James, I-40...
Dragule, trebuie să te trezești. Alex! Alex! Trezește-te!
Trebuie să te trezești, trebuie să-l luăm pe Tanner.
Trezește-te, Alex, trebuie să-l luăm pe Tanner. Alex!
E ceva aici. E ceva aici și ne va veni de hac.
Nu înnebunesc. Nu-s nebună...
Ai auzit și tu? Ai auzit? Mă crezi?
Ai auzit și tu? Auzi?
Du-te de-aici!
Nu, nu!
Eu doar îmi vreau copilul...
Tanner?
Cară-te-n iad.
Nu ești adevărată.
Dumnezeule!
Michael...
- Doamne-sfinte, ce-ai pățit? - Ce cauți aici? De ce ești aici?
- Calmează-te. - Nu, tu nu înțelegi.
- Trebuie să-l găsesc pe Tanner. - Ușurel, ești în siguranță.
Am să chem ajutoare, bine?
Mă duc să chem ajutoare, totul va fi bine, liniștește-te. Liniștește-te.
- Ce draci... Ce se petrece aici? - Nu-i adevărată. Nu-i adevărată.
Ajută-mă...
Nu-i adevărată. Nu-i adevărată...
Penny...
Nu-i adevărată. Nu-i adevărată...
Penny! Penny, trebuie să-mi spui ce se petrece aici!
Nu-i adevărată. Nu-i adevărată...
Nu-i adevărată. Este adevărată.
Este adevărată...
Adevărată, adevărată, adevărată...
O, Doamne...
O, Doamne, așa...
Așa, așa...
Nu te-apropia...
De familia mea!
Ajută-mă...
O, Doamne...
Nu uitați, noi nu ne vindem ieftin.
Au trecut șase săptămâni de când o localnică
și-a părăsit rezerva de spital din Stanton și a dispărut.
Femeia era tratată pentru șocul ce a urmat decesului fiicei sale de opt luni,
care a murit în incendiul ce a izbucnit în casa lor din județul Butler.
Eforturile au încetat după ce multiple căutări în zonă au rămas fără rezultat.
Dar cazul a fost redeschis după dispariția unei alte femei, în același oraș.
Nancy Leggero, în vârstă de 19 ani, a fost dată dispărută săptămâna aceasta,
după ce nu s-a prezentat la supermarketul unde lucra.
Poliția din Butler se întreabă dacă o fi vreo legătură între cele două dispariții.
Traducere: Reef addic7ed.com